SPREDNINGEN
Er det noen der?
Hallo?
Slå av den der.
Nei, nei!
- Kan du se det? - Hva er det jeg ser på?
Framtiden vår. Planer for et nytt beholdersystem.
- Et melkebad, Arthur. - Mer avansert enn i FramKrim.
- Fila er ti år gammel. - Ja, det ble stoppet før de tok oss.
- "De"? - Føderale myndigheter.
Forsvarets etterretning DIA planla noe større enn å stoppe drap i D.C.
- Rikets sikkerhet? - Oss som hemmelig våpen.
- Det ble stoppet da de slapp oss fri. - Det er jo bra.
Bare hvis det forblir sånn. Det er dette jeg har sett i visjonen.
Helt siden Dash begynte å jobbe med den snuten i byen.
- Jeg sluttet å hjelpe dem, som du sa. - Men det er ikke nok.
- Hva tror du jeg er? - En realist. Det er ikke broren din.
- Hun kommer til å svike oss. - Det vet du ikke.
- Jeg ser det. - Jeg ser bare fortiden.
Ja. Men hvis vi er for blinde til å lære av den, gjentar historien seg.
Dumt av meg å gi deg en nøkkel, mor.
- Ja, du burde nok tenkt over den der. - Takk.
Jeg laget yndlingsmaten din: tang-og palmefrittata.
Jeg har ikke tid. En føderal kakse skal til Blake. Alle må komme tidlig.
Kanskje vi kunne planlegge noe lite for i kveld. Bare venner og familie.
Jeg må nok jobbe lenge. Glad i deg.
- Du vil unngå dette i hele dag. - Hvis folk lar meg gjøre det.
Gratulerer med dagen. Du kan sette dem i vann. Med proteiner, sies det.
- Ville du gitt Blake blomster? - Jeg kjenner ham ikke så godt.
- Når fyller han år? - Jeg liker bare ikke bursdager.
Jeg er så glad i dem. Men jeg har jo bare hatt ti mens jeg var bevisst.
De er veldig pene. Takk.
- Hei, Vega! Skal du på skoleball? - Vil du spise dem?
- Den feilen begår jeg ikke igjen. - Det er ikke deg.
- Vega og faren er født samme dag. - Jeg er 3 meter unna, ikke i Boston.
- Han bør vite hvorfor du er ei megge. - Jeg er lei for det.
Ikke vær det. Hun har rett.
Det er 17 år siden, men iblant føles det som om det var i går.
- De tok aldri drapsmannen. - 17 år.
FramKrim ville vært i gang 8 måneder senere. Du ville sett det.
FramKrim ble ikke offisielt igangsatt før i september 48.
- Men vi ble testet i ett år før det. - Ett år?
Narsissist på vei.
Henry Blomfeld. Visedirektør i Forsvarets etterretning DIA.
- Gleder meg. - Falkøye-analytikeren Dash.
- Vega? Bli med oss en tur. - Det går bra.
Det bør du. Jeg er interessant å være sammen med.
Og jeg heter Akeela. Gleder meg.
Jeg sa til førstebetjenten at Falkøyes tall imponerer meg.
- Han sa det er delvis pga. Deg. - Takk.
Men Blake er bare beskjeden. Alt skyldes ham og Falkøye.
Neppe. Du løser fire ganger flere saker enn snittet. Overlagte drap.
Løp en seiersrunde, betjent. Du fortjener det.
Mr. Blomfeld har invitert oss til byrået i ettermiddag.
Jeg sa at det er en ære.
- Vega? - Takk for invitasjonen.
Men du er politikeren, Will. Jeg tar bare skurker.
- Hyggelig å treffe deg, direktør. - I like måte.
Spill det av igjen bilde for bilde.
Hva er den tikkende lyden?
- Er det en klokke? - Mer hørte jeg ikke før skriket.
Så drapet skjer tydeligvis inne. Jeg kan ikke se tiden på døgnet.
- To skudd. - Kaotisk. Det er et innfall.
Ingen ansikter eller merker til å identifisere dem på.
Vent.
- Hva er det der? - En Red Clouds-genser fra 2019.
Da de byttet navn. Den er nesten umulig å få tak i. Jeg har prøvd.
Hvis den er sjelden, kan vi få Akeela til å sjekke alle kjøperne.
Én ting til, Wally. Dash sa han var i melkebadet i ett år før FramKrim.
Betatesting. Finne ut av problemene.
Vi måtte ta opp alt de framsynte så, før vi sjekket visjonene mot drap.
Men vi hadde ikke lov til å gjøre noe med dem ennå. Mitt livs verste år.
- Mitt også. - Hvorfor det? Hva skjedde?
Hvis noen ble drept, og de ikke tok morderen, fins da visjonene et sted?
Neppe. Da FramKrim tok slutt, slettet de alt for å unngå trøbbel senere.
Jeg kan spørre en gammel kompis hvis du vil at jeg skal snuse litt.
Nei, det var et skudd i blinde. Takk, Wally.
Gudskjelov. Blake fikk meg til å vise den overlegne fyren alt om Falkøye.
- 49 protokoller. Jeg må ha action. - Du må sjekke et kjøp.
En klassisk Red Clouds-genser fra 2019.
- Veldig morsomt, Vega. - Overser jeg noe?
Ja, overraskelser på bursdagen. Det er umulig når man har en framsynt.
Jeg visste at du hadde lyst på en, så jeg kjøpt den som gave.
Liker du den?
- Du er offeret, Vega. - Offeret?
Er noen sinte på deg? Kan noen bære nag?
Jeg fornærmet makkeren min, som ga meg blomster.
Ikke morsomt, Vega.
Jeg er drapsetterforsker. Det fins en hel kø av sinte folk.
- Slapp av. De laget 500 av genserne. - Hva så?
Vi så ikke ansiktet mitt i visjonen.
Jeg har 1/500 sjanse for å bli drept en av dagene.
- Glem dette, så er det nesten null. - Vi skal stoppe dette, som de andre.
Jeg skal besøke Arthur. Imens brenner du den genseren.
Hva vet du?
Noen vil visst ikke at Vega skal oppleve den neste bursdagen sin.
- Jeg er ikke i humør for spøk. - Jeg ønsket meg ikke en på trynet.
Hvorfor tidde du da du fikk Vegas navn?
Fordi Agatha så et melkebad i visjonen sin?
Fordi hun fant et.
- De føderale hadde og kan ha planer. - De slapp oss fri.
- Folk endrer mening. Og holdning. - Uansett vet ingen hvor vi er.
Bortsett fra Vega.
Jeg fikk ikke noen andre navn.
Laura Vega. Det er alt jeg vet.
- Hvis du lyver for meg... - Da kan du jo slå meg i trynet igjen.
- Utrolig at jeg kjøpte den genseren. - Glem det. Jeg tenkte...
Jeg ga deg en dødsgenser. Jeg er tidenes verste venn!
Noen detaljer fra visjonen, Akeela? Skilte noe seg ut?
Jeg vet ikke. Kanskje.
- Hva med de pilene? - Det er logoen til Nytt liv.
Et program fra Hayward-fengslet, ledet av Dana Winter.
- De rehabiliterer fanger. - Her fungerte det tydeligvis ikke.
Hvor lang tid tar det å få mappene på fangene? Jeg skulle spise lunsj.
Greit. La oss se om noen av dem ble pågrepet av Lara Vega.
Jeg har napp.
M. Wynn. Gjengleder i Spredningen. Han solgte Klarhet. Og kvinner.
Han mislikte å bli hektet av en.
Du må pigge av. Jeg tror ikke det, lille dame.
Du er død, din lille ...!
Vi begynner der.
Tror du at det kan være Wynn? Det er seks år siden.
Gærne husker godt. Han sendte drapstrusler hver jul.
- Han sitter inne. Hva kan han gjøre? - Folk gjør mye derfra. Vi får sjekke.
Ja, men hva om du blir drept nettopp fordi du besøker Wynn?
Dette gjelder deg, og ikke en normal sak, Vega.
Liv og død er en yrkesrisiko for snuten. Det vet jeg bedre enn noen.
Hør her, jeg har gransket sinnet mitt.
Prøvd å få tilgang til den delen og huske noe. Hva som helst.
Jeg klarer det ikke. Beklager.
- Det er ikke din skyld. - Men dette vil bli det. Du blir det.
- Jeg burde gå alene. - Wynn er ubevæpnet og bevoktet.
Jeg har felt ham én gang og kan gjøre det igjen.
Kommer jeg sent, må du ringe -
- i en time på maten. Jeg vil ha pengene igjen. Jeg betaler ikke...
For 60 år siden ble sånt satt ut til utlandet.
Det knuste arbeiderklassen. Antallet i fengsel steg enormt.
Nå gir vi dem jobbene tilbake. Men bak gitter.
- For en brøkdel av lønna. - Det føles ikke riktig.
Jeg sparer krokodilletårene til ofrene og familiene.
Vi glemmer ikke ofrene.
Dette er påminnelser om tidligere offer og tidligere forbrytelser.
Feil som har forandret livet.
Og det hjelper dem til et mer produktivt liv.
- Fordi det er nok med håndarbeid? - Jeg vet du kjenner til Michael Wynn.
Og han er ikke noe enkelt tilfelle. Men han prøver iallfall.
Vi tror at han planla en grov forbrytelse.
Datamønstrene i Falkøye-systemet tilsa det.
Ja visst. Datamønstrene i Falkøye-systemet tilsa det.
Det er umulig. Michael overvåkes grundig.
- Som alle fangene. Særlig på turer. - Slipper dere dem ut?
Så jeg sliter for å sende skurker på leirskole.
Hver uke besøker vi restauranter, parker og museer. Det er i morgen.
Det må være sånn han kan ta deg.
Skal vi gå?
Betjent Vega. Jeg hørte at du kanskje kom innom på besøk.
- Jeg er rørt. - Ikke vær det.
Hvem er han? En ny makker? Nå blir jeg sjalu.
- Det gjelder jobb. - Jeg trodde du savnet meg.
Jeg gjør det. Særlig julehilsenene dine.
Jeg sluttet med det. Jeg er en ny mann, betjent.
Å ja? For noe sier meg at du har tenkt på meg.
Egentlig ikke. Iblant om kvelden, når...
Bare fullfør setningen, så ser vi om følelsen er gjensidig.
- Så du kom for å flørte? - Og mimre.
Om den kvelden jeg felte deg. Husker du det?
Trynet i fortauet. Kneet mitt i brystet.
- Glade dager. - Du graver opp fortiden.
Vet gutta dine her at du fikk bank av en tidligere heiagjengleder?
Folk her bryr seg bare om nåtiden, betjent. Her og nå.
Så derfor vil du hevne deg? Få meg drept for å få respekt fra kompiser?
Fortiden ligger bak meg.
- Er du ferdig her, betjent? - Spisetid.
Bare bli her. Jeg har all verdens tid.
Det var hyggelig å mimre litt.
Bra jobbet. Stueren, som en puddel.
Se opp, Vega!
Vakter!
- To av tre nå. Vil du ta best av sju? - Rolig!
Hun lurte meg! Hun lurte meg! Det er ikke slutt, Vega! Hører du det?!
- Du tirret ham. - Han angrep meg, ms. Winter.
Der røyk visst sjansen hans til å dra på tur.
- Hvem la denne her? - Jeg vet ikke.
Fanger kan legge ting her anonymt. Hvem som helst på de siste ti årene.
- Hva er det, Vega? - Ha meg unnskyldt.
Du tok Wynn. Han får ikke gå på flere utflukter. Det er slutt.
- Wynn er ikke drapsmannen. - Hva? Hvordan vet du det?
Fordi jeg tror jeg vet hvorfor jeg skal bli drept.
Det er ikke Wynn. Denne klokka tilhørte far.
Den ble ikke funnet da han ble drept for 17 år siden.
- Tikkelyden i visjonen. - Akkurat.
- Det må henge sammen. - Hvordan?
Jeg dør fordi jeg vil finne den som drepte far.
- Kanskje han er her. - Eller var det.
- Akeela må sjekke fanger og løslatte. - Ja, men ansikter er bedre enn navn.
- Alt tilbake? - FramKrims betavisjoner.
Du sa du kunne snuse etter dem. Hvor er de, hvis de fins?
Jeg sa at de føderale slettet alt.
- Kanskje FBI, kanskje DIA... - Hva? DIA?
Forsvarets etterretning. Blake...
Han skal i møte med en visedirektør. De kan ha opptak av drapet på far.
Vent. Du sa at du kan bli drept fordi du leter etter ham.
- Det er verd risken hvis jeg tar ham. - Hva om flere enn deg er i fare?
Ja. Betaversjonen var hemmelig. De vil lure på hvor du har det fra.
Stoler du på meg?
Så stol på meg.
Skulle ikke Blake ta seg av politikken?
Jeg lærer fleroppgavekjøring, herr direktør.
Og stedet interesserer meg. Så mye historie. Hvis du kunne sagt noe.
Du kan jobbe her en dag og selv skape historie du ikke kan si noe om.
Pass munnen din nå.
Sitt ned.
Det burde vært en hyggevisitt, men dere ble bedt hit av en grunn.
Etterretning gir grunn til å tro at et terrorangrep er nært forestående.
- Utenlandsk? - Vi vet at gruppen er desentralisert.
Vi tror det kan være de samme som bombet NIH.
- Ingen grupper fikk ansvaret for det. - Ikke offisielt.
Men to ord dukker stadig opp: "Memento mori."
- Latin. - Ja. "Husk at du skal dø."
- Så vennlig. - Du tror Falkøye kan hjelpe dere?
Det er det beste vi har nå.
- Datamaskiner spår trusler best. - Etter FramKrim.
Ja. Men vi kastet det jo bort.
- På å stoppe drap? - På ikke å se helhetsbildet.
I seks år så de tre framsynte alle drapene i D.C. før de skjedde.
Vi ga opp fordi de hadde mangler.
Året etter omkom 4000 i bomben på National Mall.
- Og de ville sett det. - Vi var dumme nok til å la dem gå.
- Og ingen vet vel hvor de er nå? - Sir.
- Jeg må avbryte nå. Noe har skjedd. - Ja visst.
- Sa du seks år? - FramKrim-programmet varte i det.
Offisielt. Jeg hørte rykter om betatester i minst ett år før.
De så drap som ingen prøvde å stoppe.
- Mannen har det travelt, Vega. - Bli med meg.
Betaversjonen av FramKrim var topphemmelig, betjent.
Hvis folk fant ut at vi så drap vi ikke stoppet -
- ville det blitt skandale. Ja da. Det er det ingen som vil.
- Hva vil du? - Ha rettferdighet.
Ingen ble straffeforfulgt for drapene mens DIA testet FramKrim.
Hvis visjonene er arkivert et sted, kan vi gjøre noe.
Uløste saker.
- Faren min ble drept det året. - Vega...
Det er i orden, førstebetjent. Alle har en grunn til å gå inn i bransjen.
Jeg skulle gjerne hjulpet deg, men FramKrim-arkivene ble slettet-
- da Høyesterett sa at programmet stred mot Grunnloven.
Nå for tiden fins de visjonene bare ett sted.
- Hvor da? - Inni de framsyntes hoder.
Men lykke til med å finne dem.
- Er de inni hodet mitt? - Ifølge Blomfeld er resten slettet.
Det er for lenge siden. Jeg ville visst det om jeg husket det.
- Ikke sant, Wally? - Ikke nødvendigvis.
Med tiden bryter forbindelsene i tinninglappen sammen.
- Vi mister tilgangen til minner. - Vi glemmer ting.
Men det fins et spor som et mønster av nerveforbindelser i hippocampus.
Nevronene vil fungere med de riktige stimuliene.
- De riktige stimuliene? - MVH.
Minneframkalling ved hjerneskanning. Vi sier "MVH".
Det trengs spesialutstyr for å skanne de minnene.
Kan vi finne en av de maskinene noe sted?
Ja.
- Hvor da? - Under trappa.
Jeg fikk den tidlig i prøveprosessen, så de fikk aldri ødelagt den.
Hvorfor sa du ikke at du kan se gamle visjoner?
Du sa ikke at offeret var Vegas far. Og det er et visst ubehag ved det.
- Det kan ikke være verre enn til nå. - Det kan det.
- Så glem det. - Nei. Vi gjør det bare.
Men det er ikke det vanskelige.
I de visjonene var du i en symbiotisk nerveforbindelse med broren din.
Hver hjerne var halve helheten.
- Så vi kan ikke finne minnene uten... - Arthur.
Og visuell stimulering. Bilder eller hjemmevideo av faren din, Vega.
- Det får jeg tak i. - Men Arthur vil ikke hjelpe oss.
- Jo da. Bare vi betaler nok. - Ikke denne gangen.
Hvorfor det? Hva er annerledes?
Pass deg. Han jukser.
Unnskyld meg. Kjerringa.
Fyren til venstre er etterlyst.
- Ikke ta ham. - Han har alle merkene.
- Ikke så mye lenger. Hva gjelder det? - Agatha tar feil, Arthur.
- Broren min er elendig som spion. - Han vet at jeg ikke kan svikte ham.
Jeg satser livet og friheten på min brors magefølelse.
Jeg trenger deg også.
Jeg kan ikke finne den som drepte faren min uten hjelp fra deg.
Det skjedde før FramKrim startet, mens dere var under opplæring.
Jeg er lei for det.
Dere kjente ikke faren deres.
Flott forbilde. Dumpet mamma før vi ble født.
Min var en god snut og en bedre far. Doble vakter, og hjemme hver kveld.
Jeg såret ham den dagen han døde.
- Jeg vet at jeg gjorde det. - Familier krangler... har jeg hørt.
- Hva gjør deg så varm og mild? - Mener du det?
Ti år i et melkebad. Det var ille for broren din også.
- Jeg har sett ting han ikke så. - Jeg vil ikke skade Dash. Eller deg.
Jeg tror du vet det. Hva sier magefølelsen din?
At det er stor fare for at du snart er død.
Få vekslet inn brikkene. Bare fordi det er den fordømte bursdagen din.
- Du husker Wally, Arthur. - Arthur.
- Så hyggelig å se deg. - Det var du som stelte neglene mine.
- Kutt ut. - La oss bare få gjort dette.
Optogent apparat for å vekke minner. Det ser etter ionekanal...
Prøv igjen. Som om jeg er seks år.
Jeg stropper dere fast og graver i hjernen etter visjonen. Ja visst.
Kommer du?
- Takk. - Når som helst.
Aldri mer.
Dere fungerte bedre med litt smøring.
Dopamin. Opiater. Jeg har bare vodka.
Uten tonic?
Og dere trenger disse -
- hvis dere er glade i tennene deres.
Her kommer klypet.
Vi søker mønstre. Nervekretser med innkodede minner om faren din.
Derfor får de bilder, filmer og opptak av stemmen.
Jeg, Hamilton Vega, tar Lily Vega som min ektemake.
Tre, to, én, blås!
- Glem kameraet! Vi spretter kaka! - De reagerer ikke ennå.
- Hvor mye mer av dette tåler de? - Minnene om din far er for nedbrutt.
PERSON: HAMILTON VEGA FUNNET
Han pleide å plystre denne for meg.
Vent nå. Jeg får noe.
Det er plystringen. Det vekker en gammel visjon.
- Er du sikker på at du vil se dette? - Ja.
Herregud.
Alt viser Dina Winter som en helgen. "Årets menneske". Luxors genilegat.
- Er du sikker på at det er henne? - Vi så henne drepe med kaldt blod.
Jeg ser ikke at de har hatt kontakt før.
Men hun brukte stoff da hun var ung.
Tre tiltaler for besittelse det året faren din døde.
Hva med denne fyren? Noen treff? Hva vet vi om ham?
At han ville vært et elendig øyevitne.
- Kan du stryke det bort? - Beklager.
- Hun virker ikke som den samme. - Folk kan overraske.
- Så hvordan feller vi henne? - Jeg går til henne.
Spiller inn tilståelsen med linsene.
- Hva om det ikke går? - Hun skjøt meg i en visjon.
- Da blir hun tatt for drapsforsøk. - Altfor farlig. Du får ikke lov.
Det er eneste mulighet. Hun så meg ta fars klokke og kan stikke av.
Du kan bli drept.
Jeg syns du bør gjøre det. Hun har behov for å gjøre det.
Jeg liker at du bryr deg og takker for det du og broren din gjorde.
Men dette er noe jeg har måttet leve lenge med.
Jeg har behov for å gjøre dette, Dash.
Da har jeg behov for å bli med deg.
Lara?
- Hei. - Hei.
- Hvor skal du? - Jeg skulle bare ut.
Gå, Rico.
Jeg har et sted jeg må dra, mor. Jeg drar ikke bare for å dra.
Jeg savner ham også fremdeles, vennen min.
Tenker du noen gang på den som gjorde det?
I årevis fantaserte jeg om hva jeg skulle gjøre med dem.
Hvor gjerne jeg skulle delt ut lidelse. Så de også følte det.
- Men du kom over det? - Jeg er vel glad jeg aldri fant dem.
- Jeg må gå nå. - Det er sjokolade.
Dulce de leche-glasur. Den du liker best.
Spar en til meg.
Du trenger ikke gjøre dette.
Hvis du syns det, så forstår du det ikke.
Jeg var flau den dagen. Far kjørte meg til skolen med uniformen på.
Jeg sa han måtte sette meg av rundt hjørnet, så jeg kunne gå resten.
Det er ikke en god nok grunn til å bli drept.
Slapp av. Jeg dumpet genseren. Vi kan forandre framtiden, ikke sant?
Iblant er det fortiden som er vanskeligst å unnslippe.
Vega? Ikke mist kontakten med deg selv der inne.
Betjent Vega. Det er da litt sent å gå på hjemmebesøk.
Jeg er sikker på at du gjenkjenner denne.
Jeg vet ikke hva du mener. Er ikke det klokka du tok på klinikken i dag?
Nei, det er den du tok fra fars lik etter at du drepte ham.
Du spiller vel inn dette med en av de elegante dingsene?
- Jeg jobber med forbrytere, vet du. - Du er en forbryter. En morder.
Det var en narkoman som drepte faren din.
- Hun kunne bare se den neste rusen. - Slutt å late som om det er en annen.
En kveld var hun så rusa på nevroin at hun ikke så land -
- og gjorde noe fælt. Noe som aldri kunne bli ugjort.
- Du snakker om deg selv! - Rolig nå, Vega. Vær forsiktig.
- Det narkovraket... - Det var deg! Innrøm det!
- Vega! - Det var deg.
Den kvelden er fremdeles et åk på skuldrene hennes.
Og ingenting av det gode hun har gjort, har rettet det opp igjen.
Men... hun fortsatte å prøve.
Fortsetter å prøve.
Du fikk gjort noe ut av livet. For du fikk beholde det.
Du fikk leve. Det gjorde ikke han.
- Nei, nei, nei. - Si at det var deg.
Vær så snill. Jeg har en familie.
En sønn. Jeg er ikke det narkovraket lenger.
Og det skal jeg tro på? Du ville skutt meg nå hvis du fikk sjansen.
- Hvor er pistolen din? - Jeg har en til selvforsvar, men...
Ikke ett skritt til! Hvor er pistolen?
Du er den eneste som har pistol her.
Du vil aldri fatte hvor lei jeg er for det.
Det var mitt livs største tabbe.
Å si ja.
- Å si ja? - Til oppdraget.
- Ble du leid inn? - Vega! Se i speilet!
- Alt i orden, mamma? - Slipp pistolen min, Bradford!
Heter du Bradford?
- Jeg er betjent Vega. - Ikke rør deg!
Se på skjorten hans, Vega.
Kanskje han var offeret i visjonen, og ikke du!
Bradford. Jeg har et forslag til deg.
Jeg kan legge fra meg pistolen min først. Greit?
- Greit... - Bli der!
En gang for lenge siden, gjorde moren din -
- noe hun aldri kan ha ugjort.
Jeg vil ikke begå den samme feilen. Og det bør ikke du heller.
- Dette er feil måte. - Hør på henne, vennen min.
Greit. Det går bra med deg. Det går bra.
- Er alt i orden? - Ja.
Vær så snill. Han mente ikke... Gå ovenpå, vennen min.
Du sa i sted at noen leide deg til å drepe faren min. Hvem var det?
Lycon. Han var pusheren min.
Noen karer kom til ham. Det måtte se ut som et ran.
- Hvilke karer? Hvem var de? - Jeg vet ikke. Jeg traff dem aldri.
Men jeg skal fortelle alt jeg vet, bare du holder sønnen min utenfor.
Vær så snill. La dette ta slutt med oss.
- En mann uten øyne? - Lycon.
Pusher i Spredningen da Deena var narkoman.
Han kan ha vært mellommann i drapet.
Ingen har hørt fra ham på årevis, men med dine forbindelser...
Hvis det er alt du vet, så er det ganske lite.
- Jeg skal sjekke det i min ende. - Takk. For dette og det forrige.
Jeg venter ingen takk fra deg. Kanskje en unnskyldning for slaget?
- Hvorfor? Du fortjente det. - Greit. Neste gang... slår jeg igjen.
Dere kan veien ut.
- Jeg trenger bare litt mer tid. - Jeg skal hjelpe deg med Lycon.
Takk. Men akkurat nå må jeg hjem.
Vega? Få tak i stolen når du kommer hjem.
Mamma?
Gratulerer med dagen.
Det er over.
<DIV Style= "font-family: Arial;font-size: 12pt; font-weight: bold; font-style: normal; color: ♪FFFFFF; text-align: center;"> Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com